Oliver Ellsworth | |
---|---|
![]() |
|
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja | |
Presidentti | George Washington (nimittäjä) |
Edeltäjä | John Rutledge |
Seuraaja | John Marshall |
Yhdysvaltain senaattori Connecticutista |
|
Edeltäjä | Virka perustettu |
Seuraaja | James Hillhouse |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 28. huhtikuuta 1745 Windsor, Connecticut, Brittiläinen Amerikka |
Kuollut | 26. marraskuuta 1807 (62 vuotta) Windsor, Connecticut, Yhdysvallat |
Puoliso | Abigail Wolcott |
Lapset | 9 |
Tiedot | |
Puolue | federalistit |
![]() Nimikirjoitus |
|
Oliver Ellsworth (29. huhtikuuta 1745 Windsor, Connecticut – 26. marraskuuta 1807 Windsor, Connecticut)[1] oli yhdysvaltalainen poliitikko ja tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajana 1796–1800.
Ellsworth opiskeli Yalessa ja valmistui lakimieheksi College of New Jerseystä (nyk. Princetonin yliopisto) vuonna 1766. Hän kuului Connecticutin lainsäädäntökokoukseen Hartfordin edustajana ja oli vuodesta 1777 osavaltion juristina (state’s attorney) Hartfordissa. Ellsworth toimi siirtokuntien kongressin jäsenenä 1777–1783, kuului Connecticutin kuvernöörin neuvostoon 1780–1785 ja toimi tuomarina Connecticutin ylemmässä oikeudessa 1785–1789. Hän osallistui vuoden 1787 perustuslailliseen konventtiin, jossa hän yhdessä Roger Shermanin kanssa ehdotti niin sanottua Connecticutin kompromissia, jolla saatiin ratkaistua kiista osavaltioiden edustuksesta liittovaltion kongressissa. Puolustaessaan uuden perustuslain ratifioimista Connecticutissa Ellsworth onnistui vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen kirjoituksellaan Letters to a Landholder.[1]
Vuodesta 1789 Ellsworth oli senaattori ja häntä pidettiin federalistien johtajana senaatissa. Hän vaikutti keskeisesti moniin senaatin varhaisiin päätöksiin ja varsinkin liittovaltiotason tuomioistuinlaitoksen perustanut vuoden 1789 Judiciary Act oli pitkälti hänen käsialaansa. Presidentti George Washington nimitti Ellsworthin korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi vuonna 1796. Hän joutui jäämään pois virasta jo neljän vuoden kuluttua terveyssyistä. Vuosina 1799–1800 Ellsworth johti lisäksi Yhdysvaltain valtuuskuntaa Ranskassa ja suostutteli Napoleonin hyväksymään sopimuksen, joka vapautti kaupan Yhdysvaltain ja Ranskan välillä. Tämä poisti tuolloin vallinneen sodanuhkan maiden väliltä.[1]